Fant deg!
Bestefar, slipp!
Kan du hjelpe meg? Finner du jentene?
-Her er de! -Du juksa!
-Du ble funnet først. Du har'n. -Han hjalp bare en gammel mann.
-Jeg vil gjemme meg. -Sånn er ikke reglene.
-Regler er dumme. -Hør ... Jeg står igjen. Ok?
Ti!
-Ragnhild! Kom, fort! -Ni!
-Far? Er du her? -Åtte!
Syv!
-Har det skjedd noe mer? -Jeg hadde så lyst til å se barna.
Så du har ikke hørt?
Skipet som ble torpedert utenfor Lillesand i formiddag.
Et titalls personer ble reddet. Alle er tyske soldater.
De er her, far. Nå er de her.
Og statsministeren tør ikke stå opp mot sin egen utenriksminister.
-Nygaardsvold er sterk nok. -Han vil jo ikke forhandle med noen.
Nå heller ingen mobilisering, og alt er Kohts vilje.
Hva vil du jeg skal gjøre med det? Si "Kongen befaler"?
Vis dem hvor langt vi er villige til å gå.
Og hvor langt er det?
-Hvor langt er du villig til å gå? -Noe må da våre meninger bety.
Skal vi sitte og se på at de ikke løfter en finger? Er det planen?
-Hei, far. -Hei.
Nico er i telefonen.
Står du her og fryser? Skal du ikke komme inn og varme deg?
Barna ville helst være ute ... Fire!
Og du skal til legen med ryggen din snart.
-Hva mener du? -Om ryggen?
Om alt det som skjer.
At vi ikke må komme på feil side i denne krigen.
-Dagsnytt fra Norsk Telegrambyrå. -Anneliese, nyhetene!
Hun sovner snart. Nyhetene ...
Som meldt gjennom britisk kringkasting i dag tidlig, -
- har britiske og franske krigsskip lagt tre minefelt i norske farvann, -
- ved Stad, ved Bud på Hustadvika og i Vestfjorden.
Reuters får opplyst i London at mine- leggingen ble gjennomført på en time.
Hva sier han?
England og Frankrike har minelagt kysten for å stanse malmtransporten.
Bare det? Jeg kan ikke tenke meg at nordmennene ...
90-100 tyske krigsskip ble observert -
- i Storebælt og Kattegat i dag tidlig med kurs nordover.
Mest vaktskip og væpnede trålere, men også noen store krigsskip.
Stockholmsmeldinga setter tallet på krigsskipene til 50.
Oberst, fremmede skip har trengt seg fram ved Færder.
Rauøy og Bolærne melder nå at de er i kamp.
Mørklegg festningen.
Be politimesteren i Drøbak evakuere alle fra Hallangspollen til Hvidsten.
Vi har kun besetning til kanon 1.
Fordel dem på begge kanonene og tilkall alle ikke-stridende.
Vi har ikke hørt noe fra Oslo. Ingen har tatt noen beslutning.
Vi har ingen ordre om å skyte, oberst.
Jeg vil ha alle kampledd besatt og klare til strid. Nå.
Så her er vi, i Oslo. Ingen krig.
Jeg har min post og får ordre fra Berlin, men vi er iallfall
Jeg vet ikke hva mer jeg kan ...
Heil Hitler!
Sendemann ...
-Nå er tiden kommet. -For hva?
Jeg venter på å få snakke med min bror, kong Christian.
Ja, men så må De finne ham!
Ja, jeg kan godt ... Jeg venter! Jeg har ventet i et kvarter.
-Ja? -Utenriksminister Koht ringte.
Han ba meg meddele Dem at fremmede krigsskip er på vei inn Oslofjorden.
Deres Majestet, vi burde gå i kjelleren.
Nei, jeg skal ikke være fange i mitt eget hus.
Larsen! Kikkert til Eriksen!
Det eneste du skal gjøre, er å gi dem pennen -
- så de kan signere memorandumet om frivillig samarbeid. Behold den.
De vil se på det som et angrep.
Da må du overbevise dem om at det ikke er slik.
De har ofret mye for å bevare nøytraliteten.
Norge er førerens hovedmål nå, på grunn av kystlinjen.
Og ikke minst på grunn av jernmalmen.
Ressursene vi får tilgang til ved å besette Norge, er umåtelige.
Gjør klar ammunisjon!
Kom igjen. Ta i.
Få den over i løpet. Raskere!
-Oberst, kanon 1 og 2 klar til strid. -Bra.
Filtvet melder om skip med slukkede lanterner. De mener det var tyske.
Det har de ikke sett. Selv på en klar natt kunne de ikke sett hva det var.
Det begynner å haste med den lyskasteren inne i Drøbak, Sødem!
Godt.
-God aften, utenriksminister Koht. -Herr Bräuer.
På vegne av Tysklands fører -
- overbringer jeg den norske regjering dette tilbudet.
Hva er dette, sendemann?
Vi har kommet for å forsvare Norge mot en forestående britisk invasjon.
Alt vi forventer til gjengjeld, er at det ikke ytes motstand.
Jeg har på følelsen at en utenriksminister og en sendemann -
- må kunne enes om dette her og nå.
-Dette må diskuteres med regjeringen. -Da venter jeg.
Regjeringen er her, i naboværelset.
Kommandørkaptein Andersen vil ha en kategorisk ordre -
- om han skal avfyre torpedoer mot ankommende fartøyer.
Kopås melder om silhuett av flere store fartøyer.
Oberst?
Færder og Bolærne melder om kamp.
Skip kommer i lav fart, uten lanterner.
Dette er krigsskip, så visst fanden skal vi skyte!
Alle mann i posisjon!
Denne krigen ...
Mellom Tyskland og England ...
Det blir den mest meningsløse krigen man kan tenke seg.
Det kan bare ende i gjensidig ødeleggelse.
Sødem! Avstand!
-Sødem? -Orograf melder 1800 meter.
Altfor mye! De passerer jo nettopp Småskjær.
-Vi avventer bekreftelse fra Kopås. -Vi har ikke tid. Sett 1200 meter!
1200 meter og synkende!
-Skyter vi varsel? -Ingen varsel! Dette er fiender.
1200 meter!
Kanon 2 følger målet!
-Men, oberst ... Hva om vi tar feil?
På min kommando.
-Ild! -Kanon 1, ild!
-Ild! -Kanon 2, ild!
Hvor blir det av torpedoene, Sødem?
Torpedobatteri, fort!
Norge er en selvstendig nasjon.
Det ville vi ikke være om vi godtok Tysklands krav.
Derfor blir vårt svar nei.
De vet hva det medfører.
Deres egen fører har sagt:
"Et folk som gir etter for en fremmed angriper, fortjener ikke å leve."
Vi føyer oss ikke frivillig.
Deres Majestet, jeg beklager. Statsministeren er i telefonen.
Takk.
Der kom strømmen tilbake, gudskjelov.
Hallo? Du må snakke høyere, Nygaardsvold.
Jeg sier at vi har blitt invadert! Et angrep er slått tilbake, -
- men stortingspresident Hambro mener det er best å forlate byen.
Et ekstra tog går fra Østbanen klokka sju.
Er du klar?
-Bilene venter, far. Vi må dra. -Ja, ja!
-Er det mer? -Nei ...
Jo, jo, jo!
Kom.
Hoffsjef Wedel Jarlsberg møter Deres Majestet på toget.
-Du blir ikke med? -Jeg blir til Deres Majestet drar.
-Så melder jeg meg til tjeneste. -Det er godt.
-Hvor er barna? -De er i bilen. Alle er her.
-Jeg har glemt brillene. -Jeg la dem i vesken, Deres Majestet.
-Jeg glemte dagboken også. -Også i vesken, Deres Majestet.
Far ...
Jeg må på toalettet.
Det at vi reiser nå, betyr ikke at vi ikke kommer tilbake.
-God morgen, Torp. God morgen. -Deres Majestet.
Selv om det ikke er noen god morgen.
På grunn av situasjonen er dette ekstratoget satt opp til Hamar.
-Bestefar! -Hei, lille venn! Var det du som kom!
Bare gå videre. Vognen er nest forrest.
-Vel møtt, Deres Majestet. -Peder. Godt å se deg.
Takk det samme.
-Peder, vel møtt. -Deres Høyhet. Godt dere kom med.
-Far, hvorfor ble ikke Ording med? -Han har meldt seg til tjeneste.
-Hei, Peder. -Deres Høyhet.
-Barna ser ut til å ta det fint. -Ja da. De tror vi skal på hytta.
Det viktige er at familien er samlet.
-Vet du noe mer? -Jeg snakket med utenriksministeren.
Tyske skip er meldt i alle store, norske havner. Hele landet.
Men er det diplomatisk kontakt? Er det overhodet mulig å forhandle?
Jeg synes vi overlater forhandlingene til Koht og regjeringen, Olav.
Jeg er enig. Hans Majestet og familien må ikke miste sin frihet.
Men vet vi at dette er en invasjon?
Regjeringen holder et ekstramøte straks vi kommer til Hamar.
Alle er på vei oppover. Noen er i biler, andre her på toget.
Stortingspresidenten holder i det hele nå.
Jeg foreslår at vi setter vår lit til ham. Hambro vet hva han gjør.
Han virker jo som den eneste som har hodet med seg i øyeblikket.
Vekk fra vinduene! Ned på gulvet. Alle sammen, vær så snill.
-Hva skjer? -Fort. Det er fly.
-Hold sammen midt på gulvet. -Barn! Olav ...
Hvor er de?
Nå, der ...
Det går bra med barna.
Alle må ut av toget. Nå.
-Det går fint. -Med en gang. Kom igjen.
-Den veien, Deres Majestet. -Barn?
Jeg tar den ...
-Løp! Løp! -Den veien!
Mot undergangen! Alle trekker mot undergangen!
Deres Majestet, videre.
Så, da. Det går fint.
Diana, ta kontakt med utenriksminister Koht.
Si at jeg straks må snakke med ham om videre forhandlinger.
Ingen tenkte vel på å varsle meg om denne planen?
Ingenting er galt med planen. Den er førerens egen!
-Hvordan gikk det? -Bra. Hvordan det?
-Er du sikker på det? -Ja da. Diana! Hvor blir det av Koht?
Han var ikke der. Regjeringen har reist. De ville ikke si hvor.
Vent her.
Vennligst ikke rør den. Unnskyld! Ikke gå ovenpå.
Det er bra du har Nasse.
Jeg hører ikke. Hva sier han?
Han sier han har lyst til å dra hjem.
Det har jeg også. Si til ham at vi snart skal hjem.
Vi kommer snart hjem ...
-Sier han noe? -Han sa "yes sir".
Kan han andre språk? Flere språk, eller bare engelsk?
Han kan dansk, svensk, engelsk og norsk.
-Dansk og svensk, engelsk og norsk? -Og grisespråk.
Grisespråk også? Det trodde jeg slett ikke han kunne.
Nygaardsvold! Her! Kan jeg få et bilde?
-Deres Majestet, velkommen til Hamar. -Takk. Statsminister. Hambro.
-Jeg hører reisen var innholdsrik. -Ja, det kan man si.
President. Meget godt organisert reise.
-Takk, takk. Velkommen. -Nå, hva nytt?
Tyskerne kontrollerer de fleste store byer.
Stavanger, Bergen, Trondheim.
UD er evakuert. De fleste er sendt hjem; noen er på vei hit.
Vi prøver å få kontroll. Jeg vet mer etter hvert.
Oscarsborg senket et stort krigsskip på vei inn mot Oslo?
Det har reddet oss så langt, men festningen er under luftangrep.
Vi må innse at Oslo også nå er tapt.
-Hvor står vi militært? -Det er sendt ut mobiliseringsordre.
-Hvordan? -Med brev.
-Med brev?! -Det kom jo overraskende.
Overraskende? De mener alt dette kommer overraskende?
Jeg vil streke under at vår tro på en nøytralitetslinje fortsatt er klar.
Vi er sikre på at tilbud om nye forhandlinger vil komme.
-Hva om det ikke kommer? -Det har det. Jeg samler Stortinget.
Jeg kjenner den tyske sendemannen, Curt Bräuer.
Han er tilhenger av norsk nøytralitet.
-Og vi vil gjerne forhandle? -Det skal Stortinget diskutere nå.
Vi blir her i byen, på Festiviteten teater.
Jeg har andre nyheter som kanskje vil falle Dem tungt for brystet.
Deres bror, kong Christian, måtte oppgi Danmark i fem-tiden i morges.
Om det hjelper, hadde han vel ikke noe særlig til valg.
Nei, han hadde vel ikke det.
"Overraskende"! Hørte du det? Vi stiller altså med elendige kort -
- fordi de ikke har mobilisert, slik vi har bedt om i evigheter.
La regjeringen komme med et forslag.
Men vi er nødt til å kunne forhandle på egne premisser!
La meg snakke med general Laake. Eller Ruge. Få litt fart på dette!
Har du mistet forstanden? Skal kongehuset gå bak regjeringens rygg?
-Noen militære hører fortsatt på oss. -Den splittelsen trenger vi ikke.
Tenk på at det sitter folk i Stortinget som gjerne ble av med oss.
Så hvorfor sitter vi her om de ikke vil ha oss, -
- og vi er uenige i alt de gjør? -Forstår du ingenting?
Du gjør alt så innviklet!
Deres Majestet. Sigrid Sælid. Velkommen til Sælid gård.
Takk for at dere tar imot oss på så kort varsel.
Jeg må legge meg litt. Kan jeg få en radio på værelset?
Det skal vi ordne.
Hvil!
Vi har inntatt Oslo. Alle inn- og utfartsveier. Med mindre enn 50 mann.
Fint. Men nå er det vel overstått?
Det var en massakre, sendemann.
Mot våre kamerater og "Blücher", førerens stolthet.
Regjeringen har flyktet, fikk du med deg det?
Vi kom for å beskytte nordmennene, og slik blir vi tatt imot.
Nordmennene ville kjempet mot enhver. For dem er vi inntrengere.
La meg forhandle. Kontakte regjeringen før flere liv går tapt.
Når general Falkenhorst kommer i morgen, -
- må Norge være på våre hender, fra kongen til minste bonde.
Jeg har fallskjermjegere i beredskap.
Lykkes ikke forhandlingene i dag, blir jeg nødt til å sette dem inn.
-I dag? Regjeringen gikk i dekning! -Så finn dem! Ellers gjør vi det.
Oslo er i dag erklært i luftverntilstand.
Full evakuering skal skje i Oslo og høybebyggelsen i Aker, -
- men ingen må flykte til strøket langs Oslofjorden.
De som har fått kunngjøring oppslått i trappeoppgangene ...
(Det banker på.)
Ja?
Bagasje: Ta ikke med mer håndbagasje -
- enn det som får plass over eller under plassen i befordringsmiddelet.
-Statsminister. -Deres Majestet.
Har regjeringen truffet en avgjørelse?
Nei.
Men jeg har kommet til en personlig avgjørelse, Deres Majestet.
Deres Majestet. President.
For kort tid siden ga jeg Hans Majestet Kong Haakon 7. ...
Min oppsigelse som statsminister, -
- og samtidig oppsigelsen for den sittende regjering.
Jeg skal fatte meg i korthet. Vi har mye å gjøre.
Som konge av Norge kan jeg ikke gjøre mye annet -
- enn å akseptere regjeringens oppsigelse.
Men ikke nå. Stortingspresident Hambro har besluttet -
- å ikke ta imot oppsigelsen, en beslutning jeg støtter.
Dette er ikke tiden for forhandlinger bak lukkede dører -
- eller avtaler små grupper imellom.
Det er tid for å være åpne mot hverandre, -
- og jeg skal være helt åpen overfor dere.
Folket har valgt dere som sitter her til å lede seg, -
- i lette som i tunge tider.
Derfor kan regjeringens avskjedssøknad ikke aksepteres, -
- ikke i en tid hvor folket så sterkt har behov for noen som styrer.
Deres Majestet, ærede forsamling, vi må videre.
Den tyske sendemannen har bedt oss ta opp igjen forhandlingene -
- basert på dokumentet forelagt oss i morges, som vi sa nei til.
Det virker som om flere mener situasjonen har endret seg.
Med usikkerheten som har bredt seg, misforståelser med mobiliseringen -
- og tyske styrker i Oslo, Bergen, Stavanger og Narvik, -
- synes mange det ser noe mørkt ut.
Jeg deler ikke denne oppfatningen.
Likevel ønsker et flertall at vi tar opp forhandlinger umiddelbart.
-Forhandlinger om hva? -Deres Høyhet?
Unnskyld, president, men hva har endret seg siden i natt?
Jeg deler Stortingets oppfatning. Jeg er en forhandlingens mann.
Men jeg må spørre regjeringen, eller statsministeren:
Hva mener statsministeren har endret seg i løpet av natten?
-Hva har vi å tilby? -Utenriksminister Koht.
Deres Høyhet. President. Mye er endret i de siste timene.
Vi har mistet kontrollen over store deler av landet. Vi er under angrep.
Men vi har fortsatt frihet.
Vi er en selvstendig regjering, og vi har støtte av folket.
Regjeringen ønsker å fortsette å forhandle, -
- under forutsetning av en våpenhvile.
Om vi får til en løsning, ikke ulik det Danmark nettopp sa ja til, -
- så er regjeringen positiv til det. Det ville redde mange liv.
Hvis regjeringen ønsker å forhandle, stiller jeg meg gjerne bak det.
Statsministerens avskjed var en gave fra oven. Hambro kunne ledet oss!
I stedet sitter vi med en regjering i oppløsning.
I stedet for å kritisere hele tiden, prøv å lytte litt og lære noe.
Vi er nødt til å stå sammen. Vi er nødt til å støtte regjeringen.
Det handler ikke om hva du personlig måtte ønske eller ikke.
Hva trenger du egentlig meg til?
Du er Norges neste konge. Jeg trenger at du oppfører deg som det.
Vi har sagt at vi må mobilisere. At krigen vil nå oss. Og se nå!
-Slutt å være redd for å stå for noe. -Ikke kall meg redd -
- bare fordi jeg ikke hopper med på alle dine ugjennomtenkte planer.
Vi kan ikke kaste alt over bord slik. Forstår du ikke det?
Olav!
Gutter, da kan dere laste av!
Oppstilling!
Der er den!
Når man virkelig trenger noe, ligger det alltid aller bakerst ...
-Hvor skal flyattaché Spiller? -Det vet jeg ikke.
Og hvem er den kapteinen?
Får man spørre hvor flyattaché Spiller skal, og hvem kapteinen er?
Til Hamar.
Det der var kaptein Walther. Fremragende soldat. Fallskjermjeger.
-Hva skal de på Hamar? -Hva tror du?
Du vet jo at jeg venter på svar fra utenriksminister Koht.
Du har dine ordre; jeg har mine. Jeg tar bare ordre fra Berlin.
Oslos politimester, Kristian Welhaven, er her.
-God kveld, politimester. -Sendemann.
Den norske regjering meddeler at de vil fortsette forhandlingene.
Men da må alle fiendtligheter umiddelbart opphøre.
Et øyeblikk, politimester.
Hørte du? Du må stanse aksjonen mot Hamar straks.
-Går ikke. De fikk ordre og dro. -Så stans dem.
-Det kan jeg ikke. -Kan ikke eller vil ikke?
Hei!
Stans!
Stans! Stopp bilen!
Politimester! Vent!
Vent, politimester.
Jeg kan ikke stanse hver eneste tyske soldat, men jeg vil forhandle.
Vennligst understrek det overfor regjeringen.
Vil De gjøre det? Ettertrykkelig.
Vent! Politimester!
Jeg har bil. Jeg kan møte hvor som helst, når som helst.
Forstår De?
Vi så deg! Det var du som kastet den snøballen på oss!
Hva gjorde jeg? Det sier du bare. Har jeg ikke sittet her hele tiden?
-Nei, det har du ikke! -Nei, han var ikke her hele tiden.
Vidkun Quisling, den norske regjerings nye sjef ...
-Hysj, Harald.
Norske kvinner og norske menn!
Proklamasjon til det norske folk:
Etter at England brøt Norges nøytralitet -
- ved å minelegge norsk territorialfarvann -
- uten annen motstand enn intet- sigende protester fra regjeringen, -
- tilbød den tyske regjering den norske regjering sin hjelp, -
- ledsaget av høytidelig forsikring om å respektere vår selvstendighet.
Unnskyld. Tyske styrker er på vei. Regjeringen har forlatt Hamar.
Som svar på dette tilbud om løsning av en helt uholdbar situasjon, -
- har regjeringen iverksatt alminnelig mobilisering -
- og gitt den hensiktsløse ordre til de norske stridskrefter -
- å motsette seg den tyske hjelp med væpnet makt. Selv har de flyktet -
- etter således lettsindig å ha satt landets skjebne på spill.
Under disse omstendigheter er det Nasjonal Samlings plikt og rett -
- å overta makten for å verne om det norske folks livsinteresser -
- og Norges sikkerhet og selvstendighet.
Vi er de eneste, i kraft av vår bevegelses nasjonale mål, -
- som kan gjøre dette og redde landet ut av den desperate situasjon -
- partipolitikerne har ført vårt folk opp i.
Regjeringen Nygaardsvold er trådt tilbake.
Jeg tilføyer at slik situasjonen har utviklet seg, -
- er enhver fortsatt motstand ikke bare nytteløs, -
- men ensbetydende med kriminell ødeleggelse av liv og eiendom.
Enhver embetsmann og andre stats- og kommunale tjenestemenn, -
- særlig offiserer i hær, marine, kystartilleri og luftvåpen, -
- er forpliktet til å lyde ordre fra den nye, nasjonale regjering.
Enhver avvikelse herfra vil medføre det alvorligste personlige ansvar.
For øvrig vil det gås rettferdig og hensynsfullt frem mot alle landsmenn.
Den nasjonale regjering har overtatt -
- med Vidkun Quisling som regjeringssjef og utenriksminister.
Politisjef Jonas Lie: justisminister. Dr. Gulbrand Lunde: sosialminister.
Vidkun Quisling har nettopp gjennomført et statskupp.
Norge er i krig. Kongen og regjeringen er på flukt.
De kommer til å passere gjennom her.
Bak dem følger tyske fallskjermjegere.
Tyskerne har ett mål, og det er å ta kongen.
Vår jobb blir å stoppe tyskerne.
Vi skal forsvare linjen fra gården der oppe til skogen der.
Vi har en veisperring her. Det blir kritisk punkt.
Når tyskerne kommer dit, skal vi ta dem.
Jeg vil ha en mitraljøsestilling midt i alleen, en øst for grisehuset, -
- og en stilling med lokalt skytterlag oppe i skogholtet.
I natt skal vi i krig.
-Er det forstått? Er det forstått! -Ja, sersjant!
Da setter vi i gang. Tre og tre, dere bygger første stilling der oppe.
Tre og tre, neste stilling. Finn planker og spader der bakerst.
Seeberg! Jeg trenger hjelp til å dirigere oppe ved veisperringen.
-Men sersjant, jeg er klar for kamp! -Bra. Jeg må ha hjelp til å dirigere.
-Men sersjant ... -Seeberg, nå fikk du en ordre.
Diana! Ring Berlin for meg. Utenriksminister Ribbentrop.
Han kan i det minste fri meg for Quisling.
Jeg kjenner Quisling. En amatør uten støtte i folket.
Snakk med ham. Han bor ikke langt herfra.
-Hvem? -Quisling.
Jeg kan ikke! Han har begått statskupp!
Det ville spolere all min diplomatiske innsats.
Du er diplomat, ikke soldat. Ikke prøv å gjøre jobben deres.
Seeberg! Hold trafikken et øyeblikk!
Stopp!
God kveld, soldat. Det er vel nå du skal få opp hånda di.
-God kveld, sersjant. -Deres Kongelige Høyhet.
Hva er planen her?
God aften, soldat.
God kveld ... Konge.
Jeg har følt meg som en hare hele dagen. Det er godt å se garden.
-Hva heter du, soldat? -Menig Fredrik Seeberg.
Du skal vite at jeg er takknemlig for det du gjør. Det dere alle gjør.
-"Alt for Kongen", Deres Majestet. -Nei, Seeberg.
"Alt for Norge".
Dette er mer etter min smak. Dette er bra.
-Ja? Utenriksminister?
I løpet av få timer går nok den norske regjeringen med på kravene.
-Utmerket! -Ja ... Men likevel ...
Denne Quisling vil de aldri godta som regjeringssjef.
-Vi liker herr Quisling. -Det gjør vi alle.
Men dessverre har han ingen støtte, verken blant folket eller hos kongen.
Hallo? Utenriksminister?
Hold linjen, Bräuer.
Ja, jeg skal vente.
-Utenriksminister?
Heil Hitler, mein Führer! Dette er sendemann Curt Bräuer, Oslo.
Vi er godt tilfreds med situasjonen i nord.
Operasjon Weserübung har vært vellykket.
mein Führer. spørsmål angående denne Quisling ...
Quisling er en god mann. Han er rett mann på rett sted.
mein Führer. norske regjeringen? De vil forhandle.
Men det kan bli vanskelig om vi insisterer på Quisling ...
Hvorfor forhandle med en regjering som skjøt mot oss -
- da vi kom for å redde dem fra de imperialistiske britene?
Kan du forklare meg det, sendemann?
mein Führer. Jeg tenkte bare at regj...
Glem regjeringen. Du må forhandle direkte med kongen.
Insister på å snakke med ham alene. Da forstår han alvoret i situasjonen.
Men i innlandet foregår krigsforberedelser ...
Du har min tillit og fullmakt til å handle på mine vegne.
Glem regjeringen. Snakk med kongen. Lykke til. Vi fester vår lit til deg.
mein Führer.
Heil Hitler!
Kong Haakon kommer aldri til å akseptere Quisling.
Kommer jeg med Quisling, er det over og ut.
Kongen har gått i dekning! Quisling er like i nærheten. Snakk med ham!
Hva mener du jeg skal si til ham? Skal jeg trygle på mine knær?
hans?
Om du tror det er så lett, kan vi jo bytte jobb!
Jeg er diplomat. Jeg arbeider for fred!
Hva slags diplomati? Hvilken fred? Slutt å kalle deg diplomat!
Du arbeider for Hitler. Du er bare soldat.
Hvem som helst kan være diplomat med en pistol mot hodet på motparten!
Anne...
Alt i orden?
Hva sier Berlin?
Jeg kommer til å melde meg til tjeneste.
Det er mer bruk for meg i felten enn her.
Hvordan kan jeg be folk dra ut i krigen om jeg ikke gjør det selv?
Han soldaten som stoppet oss på Midtskogen. Guttungen. Hva het han?
-Seeberg. -Ja. Han snakket med far.
En ung gutt sto der i kjempestor hjelm, med svært våpen. Altfor ung!
Hvordan kan jeg se ham i øynene, ta ham i hånda, la ham hilse meg -
- om jeg ikke er villig til å gi det samme som han? For landet vårt!
Märtha, jeg må kunne se meg selv i øynene og si at jeg prøvde alt.
Det kommer bare litt brått på. Vi snakket ferdig om dette i vinter.
Ja, vi ... Jeg vet det.
Men det har skjedd mye siden i vinter.
Hva med oss andre, da?
Dere holder sammen.
Du, da? Hva mener du om dette?
Deres Majestet, om jeg kunne få be om ordet ...
Det viktigste nå må være å få barna og arveprinsen i sikkerhet.
De, Kronprinsen og prins Harald under ett tak er ikke forsvarlig.
-Vi kan ikke splitte oss opp nå! -Vi må prøve å få barna over grensen.
Jeg kan ikke forlate Norge. Vi kan ikke forlate Norge! Ikke nå.
Det går ikke.
Peder har rett.
Harald er viktig.
Og dere blir også mindre sårbare sånn. Dere to.
Vi må dele oss. Dere to holder sammen.
Jeg tar med meg barna og reiser til Sverige.
Pappa?
Nei men, hvem er det som kommer der?
Du, skal vi ikke gå ut og se om det er noen dyr her på gården?
Har Nasse prøvd å ri på hest før?
Har du sett slike før? Ikke så store som våre "ordentlige" hester.
Her sitter man godt når man kjører, ikke sant?
-Hva er det? -Bestefar, når skal vi hjem?
-Det vet jeg ikke. -Far!
Märtha og barna må dra! Tyskerne er på vei.
Vi må dra. Kom, Harald, vi setter oss i bilen. Med en gang. De er mange.
-Hvor skal vi? -Du og jentene skal reise med mamma.
Tyske styrker har passert Hamar. De er langt flere enn vi hadde trodd.
De vil nå sperringene våre, tre kilometer unna, nå straks.
Så snart kronprinsessen og barna er i bilene, må vi også av gårde.
-De er nærmere enn vi hadde trodd. -Ja, men ...
Å, lille pus!
-Bestefar ... -Hopp inn i bilen.
Se her! Nå passer du på Harald, ikke sant?
-Hva sier han? -Han sa "yes sir"!
-Jeg elsker deg. -Vær forsiktig ...
Ha det, ha det!
Kjør ... Nei, stopp!
Sånn. Kjør nå.
Deres Majestet!
Vær så snill ...
Dette hadde jeg sverget aldri skulle skje.
At jeg skulle forlate dem sånn.
Det har du da heller aldri gjort.
Nei ...
Nei, jeg vet det.
-I motsetning til visse andre. -La nå mor være i fred.
Hun gjorde så godt hun kunne.
Nå må du slutte.
-Hva behager? -Du må slutte å si det.
At hun gjorde så godt hun kunne.
At hun var der for deg. At hun prøvde. Hun gjorde ikke det.
Hun drev med hestene sine i England. Reiste vekk så fort det var mulig.
Hun var jo stort sett borte!
Ikke si at hun var der for meg heller, for det ...
Det var det du som var! Du var der.
Du og nannyene.
Og nå står jeg her, mens Märtha og barna er på vei til Sverige.
Den dagen i 1905, da vi kom opp hit ...
Vi kom seilende.
Plutselig var vi blitt konge og dronning. Og kronprins.
Det sto folk overalt. De vinket, jublet og var glade.
Og du var ikke større enn Harald er nå.
Du hadde på deg en sånn hvit kjole, som mor hadde valgt.
Du lignet en liten jente.
Og jeg måtte bære deg hele tiden.
Fordi du var så redd. Og så sint.
Du sa hele tiden: "Far, nå vil jeg reise hjem."
Og jeg ...
Jeg hadde truffet valget. Jeg hadde valget. Du hadde ikke noe valg.
Jeg valgte for deg.
Og det er jeg fremdeles veldig lei meg for.
-Om du ønsker noe annet nå ... -Nei, jeg ...
Far, jeg har aldri sagt at jeg ønsker noe annet.
Jeg ønsker bare ikke å være den kongen du er.
De vil at vi stopper i Nybergsund. Vi kan bli der i natt.
Det er nær grensen til Sverige.
Hallo?
Er det noen her?
God aften.
Snakker De tysk?
Ja.
Jeg er sendemann Curt Braüer. Hvem er De?
-Waldemar Johansen, kontorsjef. -Godt. De må hjelpe meg.
Jeg har en viktig beskjed til kong Haakon.
Jeg har ingen måte å kontakte kongen på. Snakk med noen ved slottet.
Jeg er Tysklands øverste diplomatiske representant.
Sett meg i forbindelse med kongen og regjeringen. Det står om liv!
Er ikke det litt vel sent? Dere skyter oss sønder og sammen.
Jeg er helt alene her.
De våger å snakke om forhandlinger, etter at dere har gjort det umulig!
Tro meg, jeg vil bare hjelpe landet Deres.
Jeg vil gjøre alt for å hindre krig og forhandle fram en løsning.
Jeg har førerens fullmakt til å innstille kamphandlingene, -
- men jeg trenger å møte kong Haakon. Så vennligst hjelp meg, for pokker!
-Jeg hører du snakker tysk? -Ja.
Det er bra. Da kan det være godt å ha deg i nærheten, hvis ...
-Går det bra med deg? -Ja.
Ikke fyr opp den her.
-God aften. -På gjensyn.
-De vil gjøre det. -Jaså?
Jeg møter kongen i morgen middag. På én betingelse.
At framrykkingen stanses omgående. Det lovet jeg dem.
-Det går ikke. -Unnskyld?
Walther og Spiller har passert Hamar. De er nok i Elverum snart.
Hørte du ikke hva jeg sa? Jeg har audiens hos Norges konge.
Vi har nådd vårt diplomatiske mål, oberstløytnant.
Jeg har andre ordre, sendemann.
På førerens personlige ordre har jeg arrangert dette møtet.
Vil du virkelig hindre meg?
Gjør bare jobben din. Og lykkes du, så gratulerer.
Men ikke fortell meg hvordan jeg skal gjøre jobben min!
Godt.
Anneliese?
Anneliese, det er jeg!
Anneliese, lukk opp!
Hei, se på småen, da!
Posisjon! Posisjon, gutter! På plass!
Vestli, ser du noe?
Nei. Ingenting.
Følg meg.
Hysj, vær stille.
Kom igjen, vi tar dem ...
-Hva er det vi venter på? -Vi må vente på ordre.
Ikke snakk.
Hva er det de gjør?
-Kan jeg skyte? -Vent på ordre!
Ild! Ild!
Herregud, de er mange flere enn oss.
-Seeberg! Denne veien! -Seeberg, din posisjon er der borte!
Pokker! Kilt seg!
Ta dekning! Ta dekning!
Gå forbi!
Tyskere!
Søk dekning! Søk dekning!
Tilbake, Seeberg!
Seeberg! Kom deg tilbake! Seeberg!
Deres Majestet. Deres Høyhet.
Jeg vet ikke om dere har hørt det, men tyskerne har trengt forbi Hamar.
-Vi så sperringene ved Midtskogen. -Ja, det stemmer.
-Kampene er sannsynligvis i gang nå. -Ja vel. Takk.
Velkommen, Deres Majestet. Denne veien.
Du må våkne, Seeberg!
-Vi trenger hjelp her!
-Trekk tilbake, trekk tilbake! -Vent, vent, vent!
Hva med Seeberg, da! Vi kan ikke la ham være igjen alene!
-Vestli, fall tilbake! -Jeg blir igjen her hos Seeberg!
-Vestli, fall tilbake! -Nei, jeg blir her!
Du er sivilist! Kan du bli igjen?
Si "Ich bin Zivilist"! Si det!
Si det til dem, og hold hendene oppe! Vestli, fall tilbake.
-Nei! -Vestli, fall tilbake!
Vent ... Han heter Fredrik.
Nå forlater du ham ikke!
Hendene i været!
Gjør plass. Flytt deg!
Snakker du tysk?
Svar meg.
Hvor trekker dere tilbake til?
Har dere panservogner? Mitraljøser?
Hvor oppholder kongen seg?
Og regjeringen?
Vi har lite ammunisjon og flere falne.
Her finner vi ingenting. Vi må ha forsterkninger.
Bataljoner ...
-To hundre ... og flere ... -Hva sa du?
-Mitraljøser. -Bataljoner, altså?
Vi går.
Til bilene! Retrett!
Bataljoner?
Garden har da vel ikke flere oppover her?
Nei, dette kan vi ikke gå med på!
Det er kun timer siden de forsøkte å nå oss og Hans Majestet Kongen.
Og så vil dere sende min far tilbake for å møte den tyskeren! Alene!
Jeg forstår ikke at dere må diskutere det! Og med Quisling i Oslo ...
Kanskje en ny regjering kan disku- teres, og at Quisling trer tilbake.
Ha meg unnskyldt, statsminister, men det er bare lokkeord.
Jeg ville aldri bedt Kongen om dette om det ikke var absolutt nødvendig.
Men jeg og regjeringen mener at forhandlinger er eneste mulighet.
Jeg skulle gjerne vært enig, men vi har gjort alt vi kan for å forhandle.
Og hva svarer de med? Vold! De angrep oss!
Nei.
-Send heller meg. -De ber om Kongen personlig. Alene.
De brøt sin egen våpenhvile, og du vil sende min far rett i løvens hule!
Det er galskap! Vi må jo kunne stå for noe!
Vi må få slutt på dette marerittet!
Det kan roe situasjonen om vi går ut med at Kongen vil møte tyskerne.
Gjør vi ikke noe, frykter jeg at dette blir et enda verre blodbad.
Deres Majestet ...
Far, det må finnes andre muligheter. Det må det.
Jeg mener vi kan unngå et blodbad om vi forhandler med sendemannen.
Kunne jeg få snakke med min far alene, vær så snill?
-Ja, selvfølgelig. -Mine herrer, la oss trekke ut.
Går det bra?
Far?
Er alt i orden?
Hvis jeg kan unngå at flere mister livet ved å møte den tyskeren, -
- så må jeg jo gjøre det.
-Men far ... -Så må jeg jo dra inn dit.
Vi kan heller be tyskeren komme hit.
Vi avtaler et nøytralt sted og får ham brakt til oss.
De kan ikke be deg dra til Elverum. Det er ikke sikkert.
Selv om Koht lovet ham et møte, trenger du ikke å dra.
Jeg råder deg på det sterkeste til ikke å dra. Tenk om det er en felle?
Du snakket jo om at du ville gjøre din plikt.
Dette er min plikt.
Hvis det er slik det er, hvis ...
Hvis jeg er det siste kortet i kabalen, så må det være slik.
-Jeg må i hvert fall prøve. -Det fins sikkert andre løsninger.
Ja, alltid. Det fins alltid andre løsninger.
Men er de riktige?
Du skal ikke være meg.
Du skal være deg selv.
Og med tiden blir du en konge, slik du synes det skal være.
Men far, hvis du drar, så drar i hvert fall jeg sammen med deg.
Det vet du godt at vi ikke kan.
Du er klar om noe skulle skje.
Ja.
Hva regner du med å få ut av dette?
Tror du virkelig kongen vil akseptere Quisling etter i natt?
Det tar jeg ikke på min kappe. Den elendigheten får andre svare for.
Tenk på familien din. Har de ikke gjennomgått nok?
La meg hente kongen.
-Bare si hvor han har gjemt seg. -Hold mennene dine unna.
Nå gjelder mine spilleregler i noen timer framover.
-Hva har vi å tape på det? -Vi forhandler ikke. Vi tar.
Du er ikke den eneste som skal til Elverum.
Hold øye med himmelen. Man vet aldri når den faller i hodet på en.
Jeg drar nå. Går alt bra, er jeg tilbake i kveld.
Hva holder du på med?
Jeg reiser.
Og jeg tar Clara med meg.
Hvor?
Hjem.
Jeg har ikke ord for hvor lei jeg er for alt dette, Anneliese.
Tilgi meg, er du snill.
Kan du være så snill å tilgi meg igjen?
-Sendemann, bilen ... -Jeg kommer. Jeg kommer, sa jeg!
Jeg er så lei for det som skjedde.
Tilgi meg, vær så snill.
Tilgi meg.
Nå, hvem har vi her?
Vi ses snart igjen, skatten min.
Deres Majestet, vi trenger ikke reise før om en halv time.
Jeg holder ikke ut å være der inne.
Kunne jeg be Dem gå inn eller sette Dem i bilen, pga. sikkerheten?
-Så la oss kjøre. -Som De vil. Øyvind, da er vi klare!
Far! Du trenger da ikke å reise allerede?
Hvis det skjer noe, -
- så er det en mengde praktiske ting du trenger å vite.
-Peder vet om det. -Jeg kan alt det der.
Du må aldri bli alene. Ha alltid Märtha ved din side.
Skjer det noe, skal du ha en å stole på. En du elsker.
Pass på barna.
Alt for Norge ... eller hva?
TYSK-NORSK ORDBOK
"Deres Majestet ..."
"Deres Majestet, det er en ære."
-Deres Majestet. -Herr Koht.
Mowinckel. Sundby.
-Så det er her det skal skje. -Hva?
-Det er her det skal skje. -Ja, det kan en si.
Vi kan skaffe Dem et rom og holde Dem orientert når sendemannen ankommer.
Gjerne.
Se det.
-Ut. Ut av bilen. -Hva sier han?
-Få ham ut ... Nei, kun ham! -Spør hva han vil.
Kom inn igjen. Jeg ordner dette.
Bare deg.
Unnskyld, tiden løper fra oss. Om du kunne være så vennlig ...
-Ti stille. -Unnskyld, er det virkelig ...
Unnskyld ... Forstår han tysk?
-Nei! -Jeg er Tysklands sendemann ...
Ja?
-Skulle det være mere kaffe? -Nei, jeg tror det holder.
-Det er noe galt her. -Han er bare forsinket.
Det er De sikker på?
Like sikker som De var på at tyskerne ikke ville okkupere oss?
-Jeg vil at vi bryter opp. -Ta det rolig.
Deres Majestet, vi drar nå.
-Jeg får den ikke opp. -Se her ... Deres Majestet.
-Jeg trenger luft. -Her. Dette lar seg åpne.
-Der kommer han. Er De klar? -Ja, vi kommer.
Da går jeg ned og tar imot.
-Utenriksminister Koht. En glede. -Dr. Bräuer, velkommen.
Deres Majestet, det er en ære.
-Min herre. -Takk.
-Herr Lykke og herr Mowinckel. -God dag.
Jeg har forstått at Hans Majestet forstår tysk.
Om De tillater, ville jeg være takk- nemlig om vi kunne fortsette på tysk.
Beklageligvis er jeg ikke stø nok i norsk.
Ja ... Etter å ha konferert med Tysklands fører -
- har jeg fått fullmakt til å forhandle direkte med Deres Majestet.
Med all respekt, vi avtalte en samtale mellom meg og Hans Majestet.
-Stemmer det? -Han misforstår. Dette ordner seg.
Dette anliggendet diskuteres kun med regjeringen til stede.
Jeg ønsker at disse herrene skal bli her som vitner.
Jeg må dessverre insistere. Min ordre fra føreren er uttrykkelig.
Bare Deres Majestet og min ringe person.
Det er viktig at regjeringen er representert.
Han vil vi skal forlate lokalet, men det er ikke aktuelt.
Godt, da lar vi være.
Deres Majestet.
Herr Bräuer! Vi gjør som De vil.
Ja. Mine herrer, da forlater vi rommet.
Jeg har hatt gleden av å møte Deres Majestet ved en tidligere anledning.
Jeg vet ikke om Deres Majestet kan huske det?
For meg var det iallfall en stor dag.
De skal vite at føreren akter Deres Majestet høyt.
Og Deres bror.
Jeg nærer også den høyeste respekt for det norske kongeriket -
- og for monarkiet som institusjon.
Men slik det nå er, har vi kontroll over landet.
Den offisielle regjeringen har ingen makt. Den har Quisling.
Og føreren ønsker at det skal forbli slik.
Overenskomsten som føreren ønsker å inngå med Deres Majestet, -
- forblir den samme, men med Quisling som statsminister.
Deres Majestet, får jeg snakke åpenhjertig?
Jeg har full forståelse for at en så omfattende løsning ikke kan tiltres.
Jeg nærer stor respekt for Deres Majestet, men ikke for Quisling.
Tvert imot, jeg deler Deres Majestets forakt for ham.
Han er et ynkelig vesen som har blandet seg i våre forhandlinger.
Men han har et renommé i Berlin. Selv Hitler vet hvem han er.
Det var derfor jeg ba om en samtale under fire øyne.
Jeg er rede til å legge fram et alternativt forslag.
Overenskomsten forblir den samme, uten at Quisling blir nevnt.
Jeg gir mitt ord på det, Deres Majestet.
Underskriver Deres Majestet her og nå, forsvinner Quisling raskt.
Jeg tar en stor risk her. Hitler vil ha Quisling, men meget heller Dem.
Det er jeg så overbevist om at jeg våger karrieren min på det.
Forstår Deres Majestet hva jeg sier? Jeg mener, språket mitt?
De forventer et ja eller nei av meg? Her og nå?
Ja.
Tilbudet blir ikke gjentatt. Deres Majestet kan redde Norge.
Bli landets største helt! En folkekonge!
Visste De at jeg, i hele Norges historie, -
- er den første kongen valgt av folket?
Norge er et demokrati. Folket velger. Folket blir hørt og respektert.
Alt det ville jeg forsømme om jeg ga Dem et svar her og nå.
Vårt lands skjebne avgjøres ikke på kammerset, under fire øyne.
Avgjørelsen må tas av hele folket.
Jeg har høy aktelse for Deres Majestets holdning.
Men sier De nei, vil mennesker dø. Så enkelt er det.
Unge nordmenn kommer til å miste livet i en meningsløs krig.
Vil De ha det på samvittigheten?
Ha blodet til norske kvinner og menn på Deres hender?
Deres Majestet ...
Jeg har en datter på fem måneder, født her i Norge.
Det siste jeg ønsker for henne, er at hun skal vokse opp under en krig.
Vær så snill å undertegne, her og nå.
Redd Norge. Gjør som Deres bror. I Danmark ble det knapt avfyrt skudd.
De våger å belære meg om min egen bror!
Om min egen familie!
-Hvem tror De at De er? -En budbringer, Deres Majestet, -
- som vil Norges beste og tror på en fredelig løsning.
En riktig liten fredsdue, det er De!
En forhandler blant alle krigshisserne.
Men en fredsdue ville ikke forlangt at vi skulle overgi landet vårt.
-Dette tilbudet ... -De er ikke en døyt bedre enn Hitler!
Dette tilbudet gjelder akkurat her, akkurat nå.
Vi får hente inn utenriksministeren igjen.
Overfor regjeringen vil vi være mer steile, om De forstår hva jeg mener.
Jeg vet ikke hva De og Hans Majestet snakket om mens vi var ute, -
- men Norges regjering er rede til forhandlinger -
- så snart betingelsene gjøres kjent for oss.
Det blir det ikke noe av uten underskrift fra ...
-Koht, hva foregår? -Jeg sier at vi kan forhandle.
Vær så vennlig å sette Dem.
Dr. Bräuer, kan vi fortsette på engelsk, er De snill?
Først: De kan forhandle med oss.
Jeg kan ikke forhandle. Jeg har klar ordre fra føreren.
Og jeg har gått ut over den allerede. Loven er satt ut av gyldighet.
Vær så snill, herr Bräuer. Vi har myndighet.
-Vi er regjeringen. -Jeg må si adjø.
-Dr. Bräuer, dialogen må fortsette. -Nei. Beklager.
Dr. Bräuer, vær så snill ...
Jeg forventer regjeringens svar innen i kveld. Jeg beklager, herr Koht.
Det har gjort et veldig inntrykk på meg ...
At ansvaret for de ulykker som kommer over land og folk -
- hvis de tyske kravene avvises, legges på meg.
Det er et meget tungt ansvar.
Så tungt at jeg gruer for å bære det.
Det er regjeringen som har avgjørelsen, -
- men min stilling er klar:
Jeg kan ikke gå med på de tyske kravene.
Det ville stride mot alt jeg har oppfattet som min plikt som konge -
- siden jeg kom til landet for snart 35 år siden.
Jeg kan ikke bryte den linjen.
vil
Jeg vil ikke at dette skal være avgjørende for regjeringen.
Men jeg har nøye prøvet meg selv ...
Og overveiet min stilling.
Og jeg kan ikke utnevne Quisling, -
- som jeg vet ikke har noen tillit i folket.
Skulle regjeringen bestemme seg for å gå med på de tyske kravene, -
- og jeg forstår fullt ut de grunnene som taler for det, -
- i betraktning av den overhengende faren vi står i -
- og fordi så mange unge nordmenn vil måtte ofre livet i kampen ...
Skulle dere velge å gå med på disse kravene, så ...
Så er det ingen annen utvei for meg ...
Enn å abdisere.
For meg og mitt hus.
Jeg forstår. Takk.
Far, kom!
Mot skogen! Mot skogen!
-Kom. Den veien.
-Gå videre! -Kom igjen, vi fortsetter.
Inn mot skogen!
Deres Majestet! Deres Majestet?
Ja?
Nå er han her. Er du klar?
Harald, kom.
Bare kom! Kom, da!
Neimen ...!
Så godt å se deg! Det har jeg gledet meg til. God dag, gutten min!
Norske tekster: Bjørn Meyer